(היצירה הראשונה שלי בלל"ת)
ריח של אוקטובר עולה ברחובות,
צובע את הבתים בטיפות רטובות,
חושב שהוא איזה גבר כובש לבבות,
כל שנה, כל עונה.
ילדה קטנה מוכרת פרחים,
מסביבה אנשים מפזרים חיוכים,
בעיניה הם נראים כמו מלאכים,
גם בזמן מעונן.
והים, הים לא שוכח,
הים עולה ובורח,
הוא קיוה שגם עכשיו
יבואו אליו,
כי הים, את גליו הוא שולח,
שקט או סוער הוא לאור הירח,
הוא כנראה שכח שזה מכבר
אוקטובר עבר.
ילד נוסע על אופניו,
עדיין לא יודע לאן מועדות פניו,
הרוח לוחשת אל גלגליו,
גם עכשיו, גם בסתיו.
בובה מקושטת בחלון ראוה,
פנסי הרחובות מחממים את לבבה,
היא לא ידעה ולא תדע מה זאת אהבה,
אך ישנה עוד תקוה.
והים, הים לא שוכח,
הים עולה ובורח,
הוא קיוה שגם עכשיו
יבואו אליו,
כי הים, את גליו הוא שולח,
שקט או סוער הוא לאור הירח,
הוא כנראה שכח שזה מכבר
אוקטובר עבר.
והלב שלי, רק מקור הוא רועד,
הלב שלי מזמן הפסיק לפחד,
כי קולך שנשמע בי, עוד מהדהד,
זמן שלכת,
ואני שוב הולכת...
תגובות
שיר מרגש מאד, אולי יבוא משהו וילחין לו - מנגינה תואמת?
כל הכבוד!
ממש מרגישים את תופעות הטבע שאת מתארת כאן ואת שאר ההשלכות של העונה... אהבתי את הבית השלישי (שחוזר על עצמו). לדעתי ניתן לשפר את הבית שמסתיים בשורה "שמלתה רטובה". כדאי לשפר קצת את השורה האחרונה. בהצלחה!
"זמן שלכת
ואני לבד הולכת."
או משהו כזה?
אולי כדאי להחליף כותרת..
להוסיף ביטוי בהתאם לתוכן ולרוח השיר.
אנחנו יהודים שומרי תומ"צ ואמורים להשתמש בחודשים עברים ולא לועזיים.
מעבר לזה השיר נהדר.
ודרך אגב סתם שתדעי: זה חוקי לרשום תאריך עברי בצ'קים וכאלה דברים..
נכון, אוקטובר זה שם לועזי, ונכון- "לא כחוקות.."
אבל אין צורך להוציא את זה מפורפורציות....
אם זה הכותרת שהיא בחרה, אז תניחו לה....
( אגב, גם הכותרת החדשה יפה.. זאת סתם הערה... )
אני יותר אהבתי את הכותרת המקורית-אוקטובר.
בלי השטויות של לועזי וכל החפירות המיותרות האלה.
עכשיו הכותרת נחמדה, אפילו פחות.